O prodlouženém víkendu, sedmdesát let od konce druhé světové války, jsme absolvovali O-sport Cup. Zkušení pořadatelé z oddílů O-sport a SK Herink nás vylákali do Ždárských vrchů, do prostor Třech Studní, kde se jim předloni povedlo Mistrovství Evropy žáků. Třikrát jsme startovali pod dozorem Filipa Cernetice na tratě postavené Karlem Fučíkem, techniku zajistil Petr Jelínek s Romanem Hrazdilem, v cíli šéfoval Karel Zeman a na všechno dohlíželi Pavel Mikšík a hlavní rozhodčí Balů. Mohlo to být lepší? Nepředbíhejme. Karel Fučík umí nejen dobře běhat, ale i dobře stavět. Zdá se, že má rád cíl trochu dále od startu. Díky tomu jsou jeho tratě náročné na volbu pořadí. Jedno pořadí bývá lepší než ostatní, mnoho z nás to však rozluští pozdě. Na pátečním Mistrovství na krátké trati a hlavně na sobotním dvoumetru se nachytali i ostřílení borci — jen se podívejte do online výsledků a na mapy tratí. Nedělní foxoring se startoval handicapově, se startem i cílem v centru závodu. Ideální kombinace. Trať byla jednodušší — asi Karlovi nedovolili dát start dva kilometry od cíle... Handicapový start má kouzlo, které my zkušenější pamatujeme už z dob Hanáckého poháru, jak se jmenoval předchůdce O-sport Cupu před cca pětadvaceti lety. Dramatický byl těsný finiš Dana Šístka a Tondy Šindelky o celkové prvenství v kategorii M40. V ženách si vítězství pohlídala Iveta Šístková, mužům přesvědčivě utekl Jakub Oma. Vysočina se představila v celé kráse. Pršelo jen v noci a trochu na startu dvoumetru. Jinak nás střídavě hřálo a nehřálo slunce. Pořadatelé mysleli na vše. V pátek bylo v cíli občerstvení, v sobotu dokonce restaurace. Mohlo to být tedy lepší? Snad kdyby všichni stihli v sobotu na startu překreslit zakázané oblasti, v mapách na foxoring nic nechybělo a nový ROB program byl dotaženější... Ale klobouk dolů a velké díky všem nejmenovaným a jmenovaným pořadatelům za prima závody. <MSk> |
![]() |
![]() |
|
![]() |
|
![]() |
|
![]() |